HVISKEN I DYNERNE
Brad, skat.
Jeg elsker dig. - Det ved jeg.
Jeg måtte simpelthen ringe til dig.
Jeg vil aldrig glemme sidste nat.
Og især ikke din nye sang.
Vores sang, Eileen. Jeg skrev den til dig.
Åh, Brad!
Vil du synge den for mig igen?
Nu? - Vil du ikke nok?
Okay da.
"Du er min inspiration, Eileen.
En perfekt kombination, Eileen.
Dine øjne, dit hår er enestående.
Så, er der noget at sige til, at du har erobret mig,
at du har tryllebundet mig, Eileen?"
Undskyld, men vil De venligst lægge røret på?
Hvem er det? - Bare hende, jeg deler telefonledning med.
De har snakket i en halv time. Jeg har et vigtigt opkald.
Det her er også et vigtigt opkald. - At synge en sang kl. 9 om morgenen?
Det rager ikke Dem, hvad han gør med mig. Eller hvornår.
Vil De venligst lægge røget på nu!
Jeg ved, at det er tidligt på dagen, chéri, men jeg måtte høre din stemme.
Ses vi i aften? - Beklager, jeg skal arbejde, Yvette.
Jeg mangler at skrive 6 sange til det nye show.
Men du skal da spise noget, ik'? - Jeg laver mig bare noget her.
Nej, skat, det må du ikke. Du skal spare på dine kræfter.
Jeg kommer og laver noget til dig, okay?
Ja, hvis du gerne vil.
Tak, skat. - Selv tak.
Brad?
Syng lidt af vores sang for mig. - Yvette...
Vil du ikke nok?
"Tu et une inspiration, Yvette.
Une parfaite combinaison, Yvette."
Vil De venligst lægge røret på nu!
Hvem er hun? - En, der hører med på vores fælles ledning.
Hun lytter hele tiden, for at få lidt spænding i sit ensformige liv.
Det ville være mindre ensformigt, hvis jeg kunne ringe!
Skal du være så opbrusende?
Er du jetdrevet? - Godmorgen, Alma.
Vasketøjet bliver hentet i dag. Og ku' du rydde op i skabene?
Vil du ringe ind og sige, at jeg kommer for sent? - 1. kl. Tømmermænd.
Tyder på det. - Hvorfor drikker hun sig fuld hver aften?
Aner det ikke, Harry. Måske har hun en fælles-telefonledning.
Alle vores kunder får en privat telefonledning.
Vores telefonselskab lægger nye fjernledninger, men det tager sin tid.
Der er hundredvis af ansøgninger, der har prioritet.
Der må da være en mulighed.
Hvis sagen var akut. Hvis De var gravid,
ville De stå øverst på listen.
Da jeg er enlig, er jeg ikke parat til noget så akut.
Andre muligheder er der ikke. - Jeg aner ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg er indretningsdesigner og arbejder meget hjemmefra.
Jeg har mange forretningsopkald, men han blokerer ledningen hele tiden.
Ved De, hvordan det er at dele ledning med en sexgalning?
Det er en alvorlig påstand at komme med, Madam.
Hvad bygger De den på? - Han synger om kærlighed kl. 9.
Brugte han stødende ord?
Nej. - Har han truet Dem? - Nej.
Chikaneret Dem?
Næ, ikke mig. - Og det forstyrrer Dem? - Ja.
Nej! Hvad mener De med "forstyrrer"?
Det han har gang i med andre.
Jeg er ligeglad med, hvad han gør, bare han ikke gør det over telefonen.
Vi lader en af vores medarbejdere se på det.
Mange tak. Det er pænt af Dem.
Hvis det passer, hvad De siger, må vi lukke for hans telefon. - Godt.
Har De endelig fået fat i Jan?
Bliv ved med at forsøge. Den kvinde driver mig til vanvid!
En ming-vase i børneværelset!
Forsigtigt, Mrs. Walters!
Den er ubetalelig! - Virkelig? Hvad er det?
En urne fra det 14. årh. - En urne?
Er der nogen derinde? - Ikke for tiden.
Godt, så ku' vi bore hul i den uden nogen slipper ud.
Hul? - Så vi kan bruge den som lampe.
Mrs. Walters, vi lægger ingen ledninger i urner fra det 14. årh.
Nej, nok ikke.
Jan!
Hej, Jonathan!
Hej. Der er noget, jeg vil fortælle dig.
Jeg ville ringe. Der var optaget. - Selvfølgelig.
Lige ud af forretningen. Hvad synes du?
En drøm! - Kan du lide farven? - Fantastisk. - Betrækket?
Det er din.
Som tak for det storartede arbejde i mit kontor.
Hvad for noget? Jonathan, man giver ikke bare en kvinde en bil.
Jeg gør. - Er det Deres vogn? - Nej, det er hendes.
Er det Deres vogn, Miss? - Nej, det er hans.
Jonathan, det er meget flot af dig, men jeg kan ikke tage imod gaven.
Hvorfor ikke? - Den er for... personlig.
Den der? - Ja.
Hvis jeg gav dig parfume eller undertøj, ville det være personligt,
men en bil?
Kom så, få flyttet den vogn. - Her, send mir parfume.
Kigger du forbi på kontoret i morgen? - Om eftermiddagen. - Vent!
Er du sikker, du ikke vil have bilen? - Ja.
Vi ses i morgen.
Det her køber min psykiater ikke. - Min heller ikke.
Godmorgen! Undskyld forsinkelsen.
Det er i orden. Mr. Pierot og jeg havde en frugtbar formiddag, ikke?
Meget frugtbar. - Godt.
Hvad skal De med den? - Jeg har selv udsøgt den.
Det sidste De har brug for i Scarsdale er en frugtbarhedsgudinde.
En frugtbarhedsgudinde? Det anede jeg ikke.
Husk nu: Jeg forventer at se Dem til indvielsen i morgen.
Vi skal nok være der.
En vild lille tingest, ikke sandt?
Denne kvinde har smag som en vandbøffel.
Hvorfor er hun så Deres kunde? - Hun er en rig vandbøffel.
At lade mig hænge alene med hende...
Hvor var De? Jeg prøvede at ringe. - Casanova startede ret tidligt i dag.
Det må da være muligt at få en privat telefonledning.
Fortæl dem, at det er akut. - Tak, Mr. P.
Jeg har meldt ham til telefonselskabet. - Omsider.
De sender en medarbejder.
Hvad der end kommer ud af det, han har fortjent det. - Godt.
Jeg kommer fra telefonselskabet.
Hej.
Jeg... - Ja? - Mit...
Mit navn er Miss Dickenson. Jeg er inspektør.
Hvad vil De inspicere? - Dem.
Jeg mener, der er nogen, der har klaget.
Der er da ingen, der har beklaget sig over mig før.
Vil De ikke komme indenfor? - Tak.
Du behøver ikke bryde lydmuren, din racerkører.
Alma?
Telefonselskabet har sendt et brev.
Jeg kan ikke ringe, og de skriver det her:
"Deres klage er ubegrundet i enhver henseende,
ifølge vores inspektør, Miss Dickinson."
De har sendt en kvinde!
Som at sende marshmallows for at slukke for et bål!
Se selv!
Du ved, at man ikke kan stille noget op med mig inden kl. 10.
"Vores inspektør beskriver Mr. Allen som kooperativ."
Det vil jeg vædde på.
Hallo? - Miss Morrow, Brad Allen her.
Ja? - Telefonselskabet gav mig vores fælles kodenummer.
Det er 793.
Skulle der være noget at klage over fremover, så ring til mig direkte.
Havde jeg ikke klaget,
så ville inspektøren ikke vide, hvor kooperativ De er. - Miss Morrow,
hvorfor er De så optaget af mit privatliv?
Jeg er ikke optaget af det, det frastøder mig.
Jeg klager heller ikke over Dem.
Det er der heller ingen anledning til. - Nej, sikkert ikke.
Hvad mener De med det? - De bor alene og kan tilsyneladende lide det.
Jeg kan lide at bo alene.
Hold mig ude af Deres sovekammerproblemer.
Jeg har ingen sovekammerproblemer. Der er intet, der generer mig der!
Det var synd.
Vi burde opføre os som voksne mennesker og lægge en plan,
så jeg kan klare mig forretningsopkald og De Deres...
hvad De så end kalder det.
Fra den hele til den halve time er telefonen Deres og bagefter min.
Hvis man bliver ringet op uden for sin egen tid,
så skal vedkommende slutte samtalen hurtigst muligt.
I nødstilfælde må vi begge være tolerante.
Hvordan lyder det? - Som en FN-rapport.
De er imod planen? - Nej, den ku' virke.
Det håber jeg. Vi skal dele denne ledning mindst en måned endnu.
Så vi må prøve at leve sammen.
Ja?
Jeg forventede en sjofel bemærkning.
Tænker De ikke på andet?
Det rager ikke Dem hvad jeg tænker på. De overholder Deres tid og jeg min.
Det giver mening, det han siger.
Har du nu lyttet igen? - Ja.
Skammer du dig ikke? - Nej, han har tit opmuntret mig.
Hvad gav da mening af det, han sagde? - Værre end enlige kvinder
er dem, der påstår at ku' lide at være det. - Jeg kan.
Jeg har et godt job, en flot lejlighed, går i byen med søde mænd
i teateret, på de bedste restauranter. Hvad mangler jeg?
Tro mig: Siden du spørger, så mangler du det.
Hvad skal en kvinde da gøre? Bede den første den bedste om at følge med?
Nej, endelig ikke.
Det duer ikke.
Sovekammerproblemer!
Sovekammerproblemer?
Sovekammerproblemer!
Herhen, tak.
Bare stil det der.
Nej, på den anden led.
Mange tak.
Hvad synes du?
Du er henrivende. - Jonathan, kom nu,
kan du lide det? - Jeg kan lide det, du kan lide.
Jan, hvorfor vil du ikke giftes med mig? - Jonathan, jeg elsker dig ikke.
Det er absurd.
Jeg er ung, rig, sund og jeg ser godt ud.
Jeg har alt. - Blandt andet tre ex-koner.
Så det er det.
De ægteskaber var jo bare for at gøre oprør imod min mor, ikke?
Jeg må finde årsagen til denne afvisning.
Derfor har jeg været i terapi i 2 år nu. - Og? - Det er normalt.
Terapeuten misbilliger hende også, og han er fra Wien.
Lad os tage til Mexico.
Jeg er aldrig blevet gift i Mexico før.
Jeg elsker dig bare ikke. - Hvor ved du det fra?
Kærlighed er ingen mening, det er en kemisk reaktion.
Vi har ikke engang kysset endnu.
Den første raket ramte heller ikke månen.
Åh Jonathan,
jeg tror det er lige det, jeg vil. Ramme månen.
Så... - Hør,
lad os gå ud at spise i aften og prøve igen.
Jeg kan ikke. Jeg skal til indvielse hos en af vores kunder.
Så ringer jeg i morgen, hvis jeg kommer igennem.
Ring mellem halv og hel. - Hvorfor?
Der er våbenhvile. - Du skal få ledninger uden ende!
Jeg må hellere gå.
Det kunne friste enhver pige.
Hej, Alma.
Er der nogen, der har ringet?
Det er ham.
Mr. Allen, dette er min halve time.
Lyseslukker.
Hallo? - Det her skal De aldrig gøre igen!
Vi havde en aftale. Det var min halve time.
De par minutter. Hvad skal jeg gøre, når nogen ringer?
Være lige så uhøflig som Dem?
Var der mere, De vil sige? - Ja, lad mig være i fred.
Hold op med at tilfredsstille Deres behov med mit liv!
Bageren har boller nok. Lad være med at trykke næsen mod ruden!
Kom ind, Jonathan, døren er åben. - Hej, Brad.
Er du færdig med de nye sange? - Næsten.
Godt. Lad mig høre.
Ikke nu. Jeg må løbe.
Jeg investerer 200.000 dollars i dette show.
Der er en frist ved teateret, der skal overholdes. - Du overdriver. - Nej.
Det lader til at penge har tabt deres værdi nu om dage.
Med 200.000 monopoliserede min farfar kornmarkedet.
Beløbet skræmmer ikke engang komponisterne i dag. - Inflation.
Miks dig en scotch.
Tak.
Du har fordomme, fordi jeg tilhører en minoritet.
Hvilken minoritet?
Millionærer. I er flere, men I får os ikke.
Vi vil kæmpe for vores rettigheder, og vi har pengene til det.
Du lyder godt nok bitter.
Du ved, hvad showet betyder for mig.
Vi var i college sammen. Du arbejdede hårdt.
Du blev komponist, havde succes på Broadway.
Du begyndte med ingenting og blev til noget.
Jeg startede med 8 mio. Dollars, og dem har jeg stadig.
Jeg kommer bare ingen vegne.
Hvem er hun? - Hvem?
Du kan ikke narre mig.
Jeg har oplevet dig gift tre gange. Du er som en bokser.
Kun ambitiøs på vej i ringen.
Ja, der er en kvinde.
Brad, hun er den sødeste, mest vidunderlige,
begavede person, jeg kender. - Ligesom stripperen.
En eksotisk danserinde.
Med dresserede duer.
Hvornår er den store begivenhed?
Tja, jeg ved ikke rigtig.
Hun siger, hun ikke vil giftes med mig.
Men det sagde alle kvinder i begyndelsen.
Må jeg lige ringe til hende? - Ja, klart. Hvad hedder hun? - Jan.
Hvad mere?
Jan...
Jeg siger det ikke. Nok er jeg neurotisk, men ikke skør.
Der er altid optaget.
En idiot snakker uafbrudt.
Umuligt.
Eller er det?
En idiot?
En fyr med telefonfetich.
Hun måtte aftale med ham, at de skulle skiftes hver halve time.
Det er jo latterligt.
En smuk pige? - Ja.
Med god figur?
Og du vil ikke fortælle mig, hvem det er? - Nemlig.
Det var mig, der fandt guldminen, og jeg siger ikke, hvor den er.
Din usle hund.
Stadig optaget. Det må være den forkerte halve time.
Brad...
Som din ven... sæt dig, gamle dreng.
Som din ven håber jeg, at du også finder sådan en kvinde en dag.
Hold op med at rende efter pigerne og bliv gift. - Hvorfor? - Hvorfor?
Du bliver ikke yngre, gamle ven. Det er sikkert sjovt og spændende
at gå i byen med en anden pige hver aften.
Men før eller senere vil en mand droppe det liv. - Hvorfor?
Fordi han vil opbygge et stabilt, varigt forhold til nogen.
Tro mig Brad, der findes intet mere
tilfredsstillende end at komme hjem til den samme kvinde nat efter nat.
Hvorfor? - Derfor.
Så er man voksen.
En kone, en familie, et hus. En moden mand ønsker sig ansvar.
Hvorfor? - Hvis man vil, finder man argumenter mod alt.
Jeg skal af sted.
Hvad har du imod ægteskabet?
Jonathan,
inden en mand gifter sig er han...
ligesom et træ i skoven.
Uafhængig. Et selvstændigt væsen.
Så bliver det fældet, grenene og barken fjernet og det kastes i floden.
Det bliver bragt til savværket,
og når det kommer ud er det ikke noget træ mere.
Det er et toiletbord, spisehjørnet, vuggen
og avisen på skraldespandens bund.
Nej! Måske ville jeg give dig ret, hvis hun ikke var så speciel.
Men hos Jan glæder man sig til at få fjernet grenene.
Jeg skal af sted.
Husk, jeg skal bruge de sange. - Du får dem på mandag. - Fint.
Hallo? - Miss Morrow. Det er Brad Allen.
Jeg har lige tænkt over vores situation igen,
og jeg er ikke særlig stolt af mig selv.
Jeg har brugt telefonen for tit og været uhøflig
Jeg vil gerne sige undskyld og forslå, at vi kunne mødes.
Til en kop kaffe, måske.
Måske finder vi jo ud af, at vi har meget tilfælles.
Mr. Allen, vi har ikke noget tilfælles.
Jeg vil ikke påstå, at det ikke kunne være morsomt at møde Dem,
men nogle jokes er for åbenlyse til at være morsomme.
Bradley, min skat.
Jeg har det næsten. Sådan.
Jeg tør næsten ikke tro det. En sang til mig.
"Du er min inspiration, Marie.
En perfekt kombination, Marie.
Dine øjne, dit hår er enestående.
Så, er der noget at sige til,
at du har erobret mig, at du har tryllebundet mig, Marie?"
Åh, Brad.
Det var synd, De skulle gå allerede. - Ja, men jeg skal tidligt på arbejde.
Alle siger, at det er et drømmehus. - Virkelig? Det glæder mig.
Godaften, mor. Hvordan er festen? - Pragtfuld!
Det er min søn Tony. - Hej, Tony. - Hej.
Han er snart færdig på Harvard. Han er en "Phi Beta Kappa".
Det er ikke noget særligt. - Han er simpelthen for beskeden.
De behøver ikke vente på taxien. Tony kan køre Dem.
Jeg vil ikke være påtrængende. - Det ville være mig en glæde.
Tak.
Jeg håber, Mr. P. Har det bedre i morgen. - Helt sikkert.
Det har været dejligt. - Tak. - Jeg melder mig.
Godnat. - Jeg er straks tilbage.
Kør nu ikke for hurtigt, Tony!
Selvfølgelig ikke, mor!
Hvornår begynder dit næste show i "Copa"?
Bare rolig, skat.
Vi har masser af tid.
Kom nu, Tony!
De er så naiv, Jan!
Tag Dem sammen, Tony.
Husk, at De studerer på Harvard.
Ikke i aften, babe. Jeg har ferie.
Hold så op!
De er ikke over 21. - Jeg kan godt lide ældre damer.
Utroligt, så mange arme De har.
Tony, jeg siger det til Deres mor!
Det er Deres ord mod mit.
Jeg har aldrig før slået en "Phi Beta Kappa". - Okay, da.
Jeg kører Dem hjem, men lad os først få en drink.
Nej!
Okay, da!
Det er for meget, det her. Kunne vi så endelig køre?
Drik, det er stadig Deres første.
Deres mor er nok noget så bekymret.
Lad mig ringe efter en taxa, okay?
Ved De hvad? De kunne godt sammenarbejde lidt.
Vær nu sød og drik den, Jan.
Den er nærende. - Hold op med at drikke mig fuld.
Fuld?
De ved vel, en Harvardstudent ville aldrig gribe til sådanne midler.
Med mindre det er et nødstilfælde. Og De, Miss Morrow,
er et nødstilfælde.
Bed nu om regningen og lad os gå.
Nej, jeg nægter kategorisk.
Så vent da for min skyld på de Anonyme Alkoholikere.
Jeg går nu. - Nej, vent.
Kun en dans, jeg lover. - Jeg tror ikke på Dem.
På spejderære!
Så det er den anden ende af den fælles telefonledning.
Hvordan skal jeg kontakte hende? - Er der noget i vejen, skat?
Nej.
Nej!
Skal du ikke klædes om?
Der er ikke meget at tage på. - Sandt nok.
Men
jeg vil gerne have at du er særlig flot i aften.
Det vil jeg også.
Brad, gamle dreng, du har ikke en chance.
Så snart du fortæller hende, hvem du er, er du død.
Men måske behøver du slet ikke fortælle hende det.
Alt i orden? - Jeg har det ikke så godt.
Ku' vi springe denne dans over? - Naturligvis. Kom. - Tak.
Jeg burde gå nu.
Tony!
Rejs Dem op, Tony!
Undskyld, Ma'am,
der er nok for meget trængsel for Deres partner herinde.
Ja.
Kunne De bede nogle tjenere om at bære ham ud? - Nej da,
det behøves ikke.
Så min dreng, op med dig!
De aner ikke, hvor pinligt det her er for mig, Mr... - Stetson.
Rex Stetson. Ingen grund til at være pinligt berørt.
Han har nok drukket for meget. - Vi har et ordsprog i Texas:
Drik aldrig noget, som er stærkere end dig selv. Eller ældre.
Deres frakke, Ma'am.
Tak.
Tak. Mange tak.
Lad os bringe kæresten hjem. - Han er ikke min kæreste.
Hans mor er min klient. - Klient? Er De advokat?
Nej, jeg er indretningsdesigner.
Han kørte mig hjem og ville drikke noget.
Han blev vel ikke påtrængende?
Tja... - Jeg hader mænd, der prøver på udnytte situationen.
Hjemme i Texas forarbejder vi sådanne fyre til pindebrænde.
2268 Gardner Drive, Scarsdale, tak.
Kør langsomt og sæt ham forsigtigt af, kammerat.
Hvordan kommer De hjem? Tak.
Jeg tager hans bil, så kan han hente den i morgen.
Det er sent for en kvinde at være alene undervejs. - Der er ikke langt.
Jeg ville føle mig bedre tilpas, hvis jeg fik lov til at følge Dem hjem.
Det er pænt af Dem.
Tak.
Der er den. - Den bette tingest?
Derhjemme har vi harer, der er større end den der.
Hvordan kommer man ind? - Prøv højre ben først.
Nu skal De sætte Dem ned.
Hvor? - På sædet. - Selvfølgelig...
Hvad med det andet ben? - Jeg prøver.
Jeg vil helst ikke køre uden.
Kan De køre sådan? - Styre kan jeg nok,
men speederen må en anden tage sig af.
Vi må hellere finde en taxa. - Det tror jeg også. - Lad os gå!
Ma'am...
De må nok ringe efter Falck, for at få mig ud herfra.
Hvor så De sjov ud. - Der var intet jeg kunne gøre.
Sikke en flot mand. Mon han er gift?
Gad vide hvor længe jeg slipper af sted med det. Hun er forsøget værd.
Vær nu ikke så stiv. Du skal sludre lidt med ham.
Sikke en dejlig aften, hva'? - Ja. - Er De gift?
Din idiot! Hvad er det, du gør? Du skræmmer ham væk.
Nej, Ma'am, det er jeg ikke.
Det kan blive til noget af et terrænløb, det her.
Alle disse bygninger, fulde af mennesker...
Det er lidt skræmmende for en, der kommer fra provinsen.
Hvor er han sød.
Så naturlig og ærlig.
Sikke en lettelse efter fjolser som Tony Walters og denne...
Brad Allen.
Alle kom ud af store familier. Jeg var enebarn.
Virkelig? Vi var seks. 4 brødre og 2 søstre.
Det vil jeg kalde en rigtig familie. Det er sjældent nu om dage.
Vi har brug for store familier, ikke?
Ja, men folk lader ikke til at få børn mere.
Må jeg? - Tak.
Det skyldes nok de høje leveomkostninger. - Eller TV.
Mellem late night showet og Dave Garroway om morgenen,
er der ikke meget tilbage af natten.
Hvad med en kop kaffe?
Nej tak, Ma'am.
Jeg er ikke vant til at være oppe så sent. Derhjemme ville jeg stå op nu.
Tja,
det har virkelig været en fornøjelse.
Godnat. - Godnat.
Lad ham ikke gå uden dit telefonnr. Måske ser du ham ikke igen.
Mr Stetson!
Ma'am? - Eftersom De er helt alene i New York...
Hvis der er noget, jeg kan hjælpe Dem med, så ring til mig på Plaza 2
2-7-4-8. - 2-2-7
4-8.
Det husker jeg. Farvel. - Farvel.
Det tager højst 5-6 dage.
Hvor rart at møde en mand, man kan stole på.
Han respekterede dig. Han ville ikke engang kysse dig.
Måske synes han slet ikke om dig.
Han skrev ikke dit nummer ned.
Hvorfor spurgte du ham ikke, hvor han bor?
Hallo? - Ma'am, det er Rex Stetson.
Hej. - Jeg håber, jeg ikke har vækket Dem.
Nej da. - Jeg lå og tænkte over Deres flotte tilbud om
at ringe, hvis jeg havde brug for hjælp.
Jeg skal ud at spise i morgen
og ville gerne se Deres venlige ansigt ved bordet.
Hvis De har andre planer...
Nej, i morgen har jeg altid tid. Jeg mener, jeg har tid.
Jeg vil meget gerne gå ud at spise med Dem.
Hallo, er der nogen på linjen? - Ja. Vil De venligst lægge røret på!
Okay da, men det er min halve time.
Rex, er De der endnu? - Ja, Ma'am. Hvem var det?
Ham, jeg må dele telefonlinje med. - Ikke særlig velopdragen.
Han er ikke værd at spilde sin tid på.
Så...
Hvad var det, De sagde?
Jeg henter Dem ved halv 8-tiden. - Godt. Det passer fint.
Miss Morrow?
Jeg har aldrig været særlig god til det med ordene, men...
De giver mig sådan en dejlig, tryg fornemmelse.
Som at sidde foran en buldrende ovn på en kold morgen.
Åh Rex, det var smukt sagt.
Godnat, Ma'am.
Godnat.
Som en buldrende ovn på en kold morgen.
Jo, han synes om dig.
Hallo? - Miss Morrow, Brad Allen.
Hallo? Hallo!
Ja. - Jeg kunne ikke undgå at høre lidt med.
Det vil jeg gerne tro. - Jeg føler mig ansvarlig.
Gå ikke ud at spise med denne mand. Han er en svindler.
Ikke fordi det vedkommer mig... - Netop.
Lad Dem ikke narre af ham.
Den kvægavler-Romeo prøver bare at lokke Dem hen i nærmeste lade.
Tyv tror hvermand stjæler.
Som De vil. Men jeg ved lige præcis, hvad han vil gøre i morgen.
De går ud at spise og danse.
Så finder han på en undskyldning for at køre forbi hotellet.
Og så får De regningen. - Godnat, Mr. Allen.
Så er vi der.
Hvor? - Ved mit hotel.
De har da ikke noget imod, at jeg lige henter min frakke?
Det er ved at blive køligt.
Regningen.
Det må man lade New York. De har store flotte hotelværelser her.
Og...
magelige senge. Kom her.
Er det ikke et flot udsyn over Central Park?
Romantisk, ik'?
Lad os gå.
Ville De virkelig bare hente frakken? - Hvad troede De?
Jeg troede... - Hvad troede De, Ma'am?
Jeg troede, De tog mig med op for at...
Ma'am! - De må undskylde, Rex.
De er ikke som de andre. Jeg måtte bare være sikker. Kan De tilgive mig?
Selvfølgelig.
Jeg kan ikke fortænke Dem i det.
En hund i en ulveflok bliver nu engang regnet for ulv.
Lad os så køre den tur.
Den vej.
Jeg troede, vi skulle køre tur. - Ja.
Ligesom derhjemme.
Ved De hvad?
Når jeg savner Texas,
så er det eneste, der hjælper at sidde bag en hest.
Der er nu noget sundt over mænd, der holder af dyr.
Jeg håber, krikken kender vejen.
Han holder tøjlerne som håndtaget i S-banen.
Jeg aner ikke, hvad han er ude på, men godt det ikke er min datter.
Her ligger gården.
Her er staldene, hvor jeg har mine heste.
Og her, bag huset, er der et bjerg.
Intet stort bjerg, men det er vores.
Texas må være herligt.
Ja, det er det.
Jeg spiser alene i dag. Kommer lige straks.
Jeg er løbet tør for cigaretter.
Vil De undskylde mig et øjeblik? - Hej, hej. - Hej.
Fred, kom lige her og hjælp mig.
Hør: Hvis du frelser mig fra hende der, så...
Fred?
Hej, Brad. Hvilken Fred?
Jonathan, gamle ven. Dejligt at se dig.
Deres mærke, sir. - Tak, Cathy.
Kom, lad mig præsentere dig for nogen. - Hvem?
En ven af familien, der er på besøg. En dejlig kvinde.
Egentlig ville jeg arbejde på de sange...
Kunne du ikke tage dig af hende? - Mig? - Ja!
Gå ud at danse med hende. Hun vil så gerne lære det. - Vent engang.
Kan hun ikke danse? - Hun sidder jo meget derhjemme.
Hvad mener du med det? - Tro mig, dig og elgen,
jeg mener Miss Tagget... - Elgen!
Man får jo hurtigt sådan et øgenavn. Børn kan være grusomme.
Især når nogen er anderledes. - Vent! Hvordan anderledes?
Jo, bare... anderledes.
Du ved nok. - Vent!
Er det hende der?
Hvordan kunne du kende hende?
Kan du se, hvor sød og rar hun er?
Jonathan! - Det må være din spøg! - Hjælp mig!
Beklager, gamle ven, elgen er din.
God jagt!
Det kan du tro.
Beatnik!
Hallo? - God morgen. Det er Rex.
God morgen, Rex. - Hvad har De dog gjort ved mig?
Jeg er glad for, at jeg ikke er i Texas.
Virkelig?
Ser jeg Dem, så tænker jeg:
Meget har vi i Texas, men dog ikke alt.
Åh Rex. - Og hvad mere er:
Først hadede jeg New York.
Folk syntes at være så utilgængelige.
Sådan er det ikke mere. - Det var godt.
Byen har vist sig at være venlig.
Bare vent og se, de fleste mennesker er meget imødekommende.
Hvis De tillader det. - Ses vi i dag?
Det ville være dejligt, men jeg har allerede en aftale, Rex.
Med hvem? - Med en kunde. De kender ham ikke. Jonathan Forbes.
De hører selvfølgelig ikke til den slags kvinder, der melder afbud.
Nej, jeg gør ej.
Og jeg ikke til dem, der beder om det.
Nej da. - Jeg henter Dem kl. 8. - Så siger vi det.
Sikke en dag!
Godmorgen, Alma. Er det ikke en skøn dag?
Jeg har ikke set den endnu.
Men jeg tror på dig.
Han må være noget særligt, hvis du aflyser en aftale.
Det er han.
Hvordan er han?
1,95 høj,
attraktiv, intelligent,
han ejer et bjerg... - Så lad være med at hænge rundt her.
Af med det der og få så fat i ham. - Hvabehar?
1,95 meter muligheder, det ser man ikke hver dag.
Jeg kender ham dårligt nok, Alma.
Der skal kun en tår til at kende en god flaske.
Denne er god.
Hvad venter du på? Drik!
Jan, prøver du at undgå spørgsmålet? - Vil du have initialer på det?
Hvorfor meldte du afbud? Du har en anden aftale!
Du skal mødes med en anden, ik'?
Ja. - Hvor grusomt at sige sådan!
Hvad hedder han? - Rex Stetson. - Nogen jeg kender? - Nej.
Han er på besøg fra Texas. - Texas!
Hvordan kunne du forelske dig i en turist, Jan?
Jeg ved det ikke, det skete bare. - Du indrømmer at du elsker ham.
Det gjorde jeg lige, ikke? - Kvinder vil altid være mig en gåde.
Sikke en belastning for min psyke.
At blive tilbagevist pga. En cowboy. - Han er ingen cowboy.
Så en olieproducent da.
Hvis du gifter dig med ham, skal du bo der.
Se!
New York!
Folk der maser, skubber og kæmper for deres liv, og du er en del af det.
I Texas har du ikke andet end præriehunde og den slags.
Selv luften er lutter luft.
Luften i New York er til at føle på. Den har substans.
Jan, du kan ikke leve i Texas.
Hvem snakker om at blive gift. - Jeg kan se det på dig.
Jeg ved, hvornår en kvinde er klar til at snakke om det.
Ser jeg ud som en, der er klar? - Du ser skrækkelig ud.
Undskyld. Du ved nok, jeg siger en del som jeg ikke mener.
Du skal være lykkelig.
Er det Rex Stetson, du vil ha', så håber jeg, du får ham.
BARSELSLÆGE
Undskyld.
Er der noget, jeg kan hjælpe Dem med?
Ja.
Jeg vil gerne have en tid.
Til Deres kone? - Nej, jeg er ikke gift.
Til mig.
Vil De undersøges af lægen? - Ja, jeg har det ikke så godt.
Det er bare noget med maven, men man ved jo aldrig.
Jeg underretter lægen.
De behøver ikke forstyrre ham. Jeg har ventet så længe,
et par minutter gør ingen forskel. - Lægen vil sikkert gerne se Dem.
Sig til ham, jeg har det bedre.
Det var nok bare falsk alarm.
Hvor er han? - Han må lige være gået.
Undskyld.
Han påstår at være gravid, og De lader ham gå?
Det må være en psykopat. - Og hvis han ikke er det? - Jamen, Dr. Maxwell!
Miss Resnick, der er mange uudforskede områder i medicinen.
De er detektiven. Jeg kender kun hans navn og staten, han kommer fra.
Jeg skal vide alt om ham.
De har skaffet 3 skilsmisser. Så skaf et bryllup! Hvadbeha'r?
Godt, hvis det sparer tid, kommer jeg straks.
Ja!
Mr. Allen. - Har ikke tid! - Jo, du har!
Her er 3 sikre hits. - Læg dem på skrivebordet.
Hvor skal du hen? - Kan du huske Jan?
Hvem? - Jan, hende med telefonen.
Nå ja. Hvad med hende? - Hun har mødt en cowboy fra Texas
og forelsket sig. - Hvor ved du det fra? - Hende selv. Men det klarer jeg.
Gør du? - Ja. - Hvordan? - Jeg er oppe før fanden får sko på.
Hallo? - Miss Morrow, Brad Allen.
Jeg har travlt, så hvis De... - Selvfølgelig.
Men De må indrømme at jeg havde ret. - I hvad?
Deres gentleman fra det vilde vest viste sig at være en prærieulv, ikke?
Det overrasker Dem nok,
men der findes mænd med moralen i behold.
Prøvede han ikke engang at lokke Dem op på hotelværelset?
Jo, han tog mig med derop.
Han viste mig Central Park. - Ikke andet? - Ikke andet.
Det var værre. - Hvad mener De?
Skal jeg virkelig sige det?
Enten siger De ikke sandheden eller... - Eller hvad?
Der findes mænd, der er knyttede til deres mor.
Den slags mænd, der samler opskrifter
eller sladrer i ny og næ.
Hvordan kan De sige sådan! - Jeg håber, jeg tager fejl men...
Det er bedre at tjekke det, ikke? - De er syg!
Det er ikke Rex Stetson, det er...
min bedste ven!
Ja, sådan er det som regel. - Det er ikke til at fatte.
Hallo? Det er til Dem. - Tak.
Graham.
Godt arbejde.
Hent Deres frakke. - Hvorfor?
Vi skygger ham. Han og kvinden er på baren "The Hidden Door".
"The Hidden Door"?
Min psykiater havde ret. Jeg burde ikke stole på andre end ham.
Er det "Roly-Poly"? - Det er det. - Jeg elsker den!
Han er tyk!
Og nu alle!
De kender sangen.
Jeg kan ikke hele teksten. - Kom nu, Jan.
"Da jeg så ham,
grinede jeg som alle andre.
Men jo mere jeg så af ham, jo gladere blev jeg for ham.
Jeg har en buttet mand, som jeg er stolt ad.
Han er min buttede skat og jeg er tilfreds. Jeg kalder ham:
Roly-Poly..."
Et til.
Et til?
"At få armene om ham tager næsten en uge.
Når jeg så har ham i armene, lægger vi kind til kind.
Jeg har en buttet skat, sødere skat findes ikke.
Han er nu engang lidt buttet og min helt alene.
Jeg kalder hende: - Roly-Poly..."
Tak. Ku' De lide sangen? - Det var fantastisk.
Fortæl mig om Deres arbejde. Det må være spændende
at arbejde med farver og tekstiler.
Rex...
Noget dip?
Gerne.
Tak.
Er de ikke lækre? Gad vide, om jeg kan få opskriften.
Jeg kunne tænke mig, at overraske min mor med dem.
Rex? Synes De, jeg er attraktiv?
Jo, selvfølgelig Ma'am.
Hvorfor har De så aldrig... - Aldrig hvad?
Jeg føler mig så dum. - Nej da, hvad tænker De på?
Hver gang vi har været i byen, har De været en perfekt gentleman.
Det vil jeg da håbe. - Ja. Og jeg sætter pris på det.
Men... - Ja?
Jo, ser De... At De er så perfekt en gentleman
er ikke særlig smigrende for mig.
Jeg vil ikke gøre noget, der kunne bringe vores venskab i fare.
Er det kun det?
Et venskab?
Et direkte spørgsmål fortjener et direkte svar.
Undskyld mig.
Jeg skal lige til månen. Jeg mener, på badeværelset.
Læbestiften, De ved nok...
Det er vores mand. - Jeg kender ham.
Herfra klarer jeg det alene.
Skal du ha' ild, cowboy?
Hvornår skal du tilbage til gården, Tex? - Det er op til dig.
Du har to minutter.
Opfør dig ordentligt, så det ikke bliver pinligt for nogen.
Når hun kommer tilbage, siger du pænt "Farvel"
og sætter hende i en taxa.
Så tager vi hjem, og du pakker dine ting.
Hvor skal jeg hen? - Connecticut.
Mit sommerhus er idealt for en komponist.
Ingen telefon eller kvinde i 20 mils omkreds.
Jeg har nok ikke noget valg. - Det har du nok ikke.
Husk, jeg holder øje med dig.
Ma'am. - Hej.
Jeg vil savne Dem, når jeg forlader byen.
Forlader byen? - Ja.
Hvornår? - I nat. Jeg skal til Connecticut.
Har jeg ikke nævnt det? - Nej!
Nej.
En af mine venner, en forretningsforbindelse,
har et hus der og insisterer på, at jeg bruger det.
Jeg kunne ikke sige nej.
Hvorfor skal De...? - Måske vil jeg købe det og...
jeg vil se det først.
Hvor længe er De væk? - Weekenden over.
Det bliver meget ensomt.
De kunne vel ikke...
Ikke hvad?
Nej, det kan jeg ikke spørge Dem om. - Spørg bare.
Jo...
Nej, det hører sig ikke til! - Rex, vi myndige begge to.
Jeg mener...
Jeg kan da stole på Dem.
Ma'am,
hvis jeg fandt en taxa til Dem, hvor lang tid ville det tage Dem at pakke?
Ca. En time. - 45 minutter. - Lad os ikke spilde tiden.
"Du har løjet for mig,
din hund,
og du vil fortryde det.
Du har løjet for mig, din hund,
og det er ikke fair."
Hallo? - Mr. Allen.
Til Deres information, Rex Stetson
har bedt mig om at tage med ham i weekenden.
Har han det?
Hvad sagde De?
Det får De nok aldrig at vide.
"Du er min inspiration, Jan Morrow."
Er du klar? - Jeg er klar.
Så du også komponerer deroppe.
Jeg skal gøre mit bedste.
Det vil jeg anbefale dig.
Afgang.
Jeg føler mig skyldig. Jeg har sådan set overtalt ham til at tage mig med.
Du har været i byen med mange mænd,
men det er hovedgevinsten.
Fryser du? - Nej, det er dejligt.
Bare han kendte mine tanker.
"Hold om mig
og kys mig.
I nat er jeg din.
Lad mig være din, skat.
Blidt og stormfuldt.
Elsk mig.
Lad mig være din, skat.
Tæt på mig...
Hvis du er tæt på mig,
holder mit hjerte op med at slå.
Blinkende stjerner får drømmene til at blive guddommelige.
Sig, at du er min
og lad mig være din, skat."
Hvad sagde du?
Sagde du noget? - Mig?
Nej.
Kan jeg hjælp Dem? - Ja.
Jeg prøver hele tiden forgæves på at ringe til Miss Morrow.
Så jeg tænkte, at der måske var noget i vejen.
Hun er taget til Connecticut over weekenden.
Connecticut? - Telefonnummeret gav hun mig ikke, men adressen.
241 Stony Brook Road?
Ja, sir. - Og De lod hende køre?
Det er jo ikke mit hus. - Nej.
Det er mit. Og jeg hjalp ham med at pakke.
Jeg sagde engang,
at være tæt på dig, er som at sidde ved en buldrende ovn. - Ja.
Jeg tog fejl. - Gjorde du?
Det er mere som en skovbrand.
Ude af kontrol.
Ved du hvad?
Du er anderledes herude på landet.
Jeg tror, jeg føler mig hjemme for første gang.
En mand med et bjerg hører ikke hjemme i en storby.
Ilden er næsten gået ud.
Jeg henter noget mere brænde.
Til senere.
Skynd dig.
Jeg er hurtigere end en cowboy på en mustang.
Jan, jeg...
Jan!
Stop! - Jonathan! - Det er Brad Allen.
Det ved jeg godt. - Han er en gemen rotte!
Det ved jeg godt. Bringer du mig hjem?
Selvfølgelig.
Sovekammerproblemer.
Mine kan jeg løse i ét sovekammer, De kan ikke løse Deres i 1000!
Du kunne i det mindste have taget din egen champagne med.
Jan, nu har du grædt i 60 mil.
Det ved jeg godt.
Er det ikke på tide at holde op?
Jeg kan ikke.
Du trænger til en kop kaffe. - Undskyld. - Helt i orden. Kom bare.
To kopper kaffe, tak.
Prøv at tage dig sammen, Jan.
Jeg har aldrig gjort sådan noget før. - En gang er altid den første.
Det er ikke noget at fortvivle over. - Jeg skammer mig sådan.
Stakkels pige. - Sikke en vogn den karl kører.
Han tror, han kan tillade sig hvad som helst.
Jeg troede, vi sku' giftes. - Glem det!
Jan, du er jo hysterisk.
Jeg ka' ikke gøre for det. - Tilgiv mig, men det er til dit eget bedste.
Ka' du se?
Jonathan!
Deres kaffe, Mr. Forbes.
Hej, Jonathan!
Hvad er der sket?
Det var 5 eller 6 bøller! - Hvad for noget? - Bare stil den.
Mine tænder er løse, fordi du fik hende til at græde.
Hun skulle bare holde op. - Græd hun?
Græd? Jeg anede ikke, at der ku' være så meget vand i en pige.
Har du set hende? - Nej. - Talt med hende? - Nej.
Min psykiater og tandlæge har anbefalet mig at droppe hende.
Hvor var du de sidste 3 dage?
Jeg blev der og komponerede.
Hvad har du skrevet? - Det her.
Og det her. Og det. - Hvad skal det sige?
Mit hoved var tomt. Jeg sad bare og følt mig skyldig.
Skyldig? Du?
Jeg har set dig famle med tre søstre samtidig og skrive gode sange.
Hvordan kan en kvinde få dig til at føle dig skyldig? - Jeg ved det ikke.
Der kan man bare se. Du er forelsket!
Så blev træet omsider fældet.
I årevis har jeg ventet på at nogen skulle råbe "Timber!".
Måske har du ret. - Ja, mon ikke!
Du elsker hende, og hun bryder sammen ved synet af dig.
Det er jo fantastisk! Alle tiders.
Det opvejer næsten de løse tænder.
Ja? - Miss Morrow er her.
Bed hende, komme indenfor. - Er der en bagdør?
Nu bliver det sjovt!
Godmorgen. - Jan.
Billedet, jeg fortalte dig om.
Lad os hænge det op. Du kender jo godt Brad Allen.
Eks-Rex.
Bordene leveres kl. 4. - Okay.
Jan!
Jan, vent!
Jeg kan godt forstå, du hader mig.
Jeg vil gerne sige undskyld.
DAMER
Undskyld!
Hvor er han? - Jeg ved det ikke, men han kom ud derfra.
Er han smuttet igen? - De tror da vel...
Fordomme har aldrig bidraget til videnskabens fremskridt.
Et eller andet sted er her en mand, som har overskredet en ny grænse.
Hvordan kan jeg få hende tilbage? - Slet ikke.
Du lider, mens jeg ser på. - Der må være en vej.
Der må! - Sikke en herlig situation.
Den store Brad Allen blev fældet og svømmer i floden med os andre.
For at få en kvinde, skal man være sød ved hendes hund. - Ingen hund.
Så ved hendes mor. - Milwaukee, Wisconsin.
Til nøds må man holde sig til hushjælpen. - Alma?
Du har ikke en chance med hende!
Alma!
Mange tak.
Undskyld! Må jeg spørge Dem om noget?
Ja.
Jeg hedder Brad Allen og jeg... - Mr. Allen, naturligvis!
Skrid!
Den stemme kender jeg godt. - De kender mig?
"Du er min inspiration, Alma."
Telefonen.
Jeg er en af de mest trofaste lyttere. - Tak. - Selv tak.
Det er lidt køligt. Ku' vi ikke gå et sted hen og få noget at drikke?
Egentlig drikker jeg ikke...
En enkelt én måske. - Fint.
Jeg kender en hyggelig bar. - Jeg kender en bedre.
En til?
Nej? - Nej.
Så lad os se på problemet igen.
De er forelsket i hende og vil gerne have hende tilbage.
Men dertil må De først få hende til at tale med Dem igen.
Passer det? - Det passer.
Det er da let nok.
De har en lejlighed. Hun indretter lejligheder.
Bed hende indrette Deres lejlighed.
De vil automatisk komme tæt på hinanden. - Tæt.
Så må hun snakke med Dem!
God idé? - God idé.
Så snart hun begynder at snakke, er det kun et spørgsmål om tid.
Husk:
De hyrer hende til at indrette Deres lejlighed.
Okay? - Okay.
Tilfreds? - Tilfreds.
Hvad med lidt at spise?
Hey, sovetryne! Det her skal nok hjælpe.
Hvordan har du det? - For...
Jeg har haft tømmermænd før, men det her...
Jeg har ondt i håret. - Du skulle drikke hende fuld!
Den flaske scotch var god, men vodkaen var for meget.
Drik det. Det hjælper. Der er massevis af olivenolie i.
Udenrigsministeriet ku' godt bruge hende.
Hun ville have styr på ethvert party i Moskva.
Og to rå æg. - Fjern det.
Fandt du slet ikke ud af noget?
Jeg kan kun huske denne stemme, som trængte gennem whiskyen:
"De har en lejlighed. Hun indretter den."
"Passer det?" - Det passer!
Ja, da! Hvem arbejder hun for?
Pierot. Men hun vil ikke snakke med dig.
Det vil Pierot.
Kender du nummeret? - Ja.
Så drej det.
Ikke så højt.
Hvad synes De?
De har forkastet alle mine ideer.
Jo, altså... - Jeg siger det ikke gerne,
men De havde ret. Det her er bedre.
Hvis De fortæller det til nogen, er De fyret.
Tilda, når De kommer tilbage fra posthuset,
skal De ringe til Brad Allen
og sige til ham, at det ikke går. Han må finde en anden.
Ja, sir.
Vil De afvise ham? - Det er jeg nødt til.
Hvorfor dog? - Jeg har ikke tid.
Og jeg kan ikke sende Dem, når jeg ved, hvad De synes om ham.
De skal da ikke gå glip af Deres provision.
Jeg vil ikke udsætte Dem for den situation.
Det kunne blive en traumatisk oplevelse.
Sikke noget pjat.
Jeg havde fåresyge engang og overlevede det.
Fåresyge? - Brad Allen er som enhver anden sygdom.
Jeg havde ham, og nu er jeg immun.
Hvis De mener det. - Det gør jeg.
Afgørelsen er Deres.
Mr. Allen? Pierot. Hun er på vej.
Miss Morrow? Jeg forventede Mr. Pierot.
Han er optaget for øjeblikket, men hvis De vil vente...
Nej, nej. Det er helt i orden. Kom indenfor.
Det er bare...
Det er pinligt for mig. - Jeg er designer, De er kunde.
Jeg er her, fordi De betaler for mit arbejde.
Hvilken stil kunne De tænke Dem?
Ingen særlig.
Det overlader jeg helt til Dem.
Jo, her...
Her arbejder jeg.
Det er stuen. Her er køkkenet og spisestuen.
Derovre... - Og heroppe?
Soveværelset.
Og dem her? - Lyskontakter.
Bare kontakter.
Er de ikke ret upraktiske? - Hvorfor det? Nej.
Manden, der boede her før mig, havde meget lange arme.
Der...
Mr. Allen, jeg skal vide, hvad tingene er beregnet til.
Der har vi pejsen.
Hvad er den anden til? - Bare en lyskontakt.
Må jeg?
Jan, jeg... - Hvorfor indrette det nyt?
Det passer jo fint til Deres formål.
Ikke mere.
Derfor skal De indrette det nyt og det første, der skal ud, er sengen.
Smid alt ud, som De synes er smagsløst.
Indret det således at...
at...
...De ville føle Dem godt tilpas her.
Meget vel.
Godt.
Gå bare i gang.
Jeg bliver her og fortsætter med mit arbejde.
Beklager, men De må flytte ud.
Indtil jeg er færdig. - Flytte ud?
De ville kun være i vejen for mændene.
Men måske skal vi tale sammen om detaljerne.
Dem må De overlade til mig.
Men jeg... - Som De vil. - Nej! Jeg flytter ud.
Indret det efter Deres smag.
Det gør jeg.
Tilda,
ring til de forretninger og sig, at jeg kommer efter et par ting.
Dem handler vi da ikke med. De kender da deres varer.
Netop!
De skulle have set hans lejlighed. Perfekt konstrueret det hele.
Et tryk på knappen, og sofaen bliver til en seng med lyseblåt lagen.
Virkelig?
Og så lader han som om det var pinligt for ham!
Den svindler!
Han er som en edderkop og forventer, at jeg indretter nettet.
Eileen? Det er Brad.
Skatteven, du skal være den første, der får det at vide.
Jeg har mødt den pige, jeg vil giftes med.
Nej da. Du har hele livet foran dig.
Nej, det er ikke afskyeligt nok.
Den med de to hoveder.
Det må være Deres spøg. - Pak den ind.
Marie? Det er Brad.
Skatteven, du skal være den første, der får det at vide.
Med store velour-kvaste.
Kvaste? - Kvaste!
Farvel, skatteven.
Ja, Mr. Allen, lejligheden er færdig i morgen tidlig.
Der mangler kun en sidste detalje.
Farvel.
Så, Jonathan! En forelsket kvindes værk.
Åh nej!
Jeg håber, du har gemt de telefonnumre.
Hvad er der? - Stolen bed mig.
Tag noget tøj på! - Ud! - Vi går over til mig.
Der har jeg været. - Tag så noget tøj på! - Nej!
Står De op eller skal jeg hente Dem?
Det vover De ikke!
Hvor vover De? Sæt mig ned!
Jeg sagde, sæt mig ned.
Hvad gør De?
Hvor går De hen? Sæt mig så ned!
Godmorgen, Mrs. Wilson. - Godmorgen. - Bær mig tilbage!
Ned, tak.
Harry,
vil De være så venlig at tilkalde politiet?
Harry...
Alma, stop ham!
De går ikke ud på vejen!
Pas godt på, hvis jeg nogensinde kommer på benene igen.
Alma!
Den mand får mig til gøre noget, jeg sku' have gjort for længst.
De er for køn til at drikke hele tiden.
De har brug for en mand, der tager sig af Dem.
Så ville De ikke have så meget tid til at drikke.
Harry, hvor er De stærk.
Det her tiltror de mig ikke i Wichita Falls.
Betjent, denne mand bringer mig op i sin lejlighed.
Det kan jeg ikke fortænke ham i. Hvordan går det, Brad? - Fint, Kelly.
Mor, hvor går manden hen med damen? - Det får du vide, når du er stor.
De har bragt mig herhen. Vil De sætte mig ned nu?
Det er tradition at brudgommen bærer bruden over dørtærskelen.
Bruden?
Gerningsstedet! - Bruden?
Hvorfor tror du, jeg bruger en formue og tager afsked med alle kvinder?
Hvorfor tilintetgør en mand sig selv? Fordi han tror, han skal giftes.
Hvad får han ud af det? - Bruden? - Det her!
Det var godt gjort! De kan blive her og tage entré!
NY MUSIK HVER UGE
TRE MÅNEDER SENERE
Doktor!
Der er han! - Ham?
Har De lige et øjeblik? - Nej, jeg skal besøge en ven.
Bare et øjeblik. - Men jeg noget at fortælle ham. - Bare et par minutter.
Men jeg skal have en baby! - Selvfølgelig skal De det.
Vent! Jonathan!
THE END
IKKE HELT ENDNU